For 43 år siden...
- Tak. - Selv tak.
SVIGERMOR(D)
DET PERFEKTE HJEM TIL DEN PERFEKTE FAMILIE
Du god...
Miss Jones? Rosemary Jones?
Bare Rosie. Jeg foretrækker Rosie.
- Er alt i orden? - Ja. Fint.
Jeg ville bare spørge...
Den store læderkuffert, er det Deres?
Ja, det er min.
Godt.
Tak... godt.
Meget stor læderkuffert.
Miss Jones?
- Godmorgen. - To lemlæstede kroppe, Rosemary.
Hvorfor fortæller du mig ikke bare, hvem de er?
Min mand og hans elskerinde. De havde planlagt at løbe væk sammen.
Så du tænkte, du måtte myrde dem?
Jeg kunne jo ikke bare stå og se til, vel?
Rosemary Fredina Jones, De er kendt skyldig i manddrab.
Manddrab i den forstand, at De, da De begik disse grufulde mord, -
- befandt Dem i en så unormal sindstilstand, -
- at Deres dømmekraft var betydeligt svækket.
Jeg dømmer Dem til forvaring på en lukket afdeling for sindssyge.
De vil ikke blive løsladt, før det vurderes, -
- at fortsat forvaring ikke længere er nødvendig -
- for at beskytte offentligheden.
Jeg kunne vel ikke få en kop te?
I dag...
Little Wallop sogn
Indbyggertal: 57
Tak, fordi De kom. Mange tak. Dejligt at se Dem igen.
- Farvel, mrs. Martin. - Glimrende prædiken.
Det er venligt af Dem. Tak.
- Tak, pastor Goodfellow. - Selv tak, mrs. Parker.
Jeg ville lige tale med Dem om blomsterudsmykningsudvalget.
Ja, selvfølgelig.
- I eftermiddag. - Måske...
Og De har igen ikke mrs. Goodfellow med?
Nej, jeg beklager. Hun er travlt optaget, mrs. Parker.
- I næste uge, måske? - Måske.
Men hun ligger vandret for tiden.
For helvede da!
I guder!
Hvad skal man gøre for at få en god nats søvn?
Holly.
Undskyld, pastor. Angående tirsdag. Glem nu ikke mødet på tirsdag.
Fjern dig!
Stakkels Petey...
Skrid!
Holly, du skal op nu.
Jeg ved godt, du er derinde. Kom ud med dig lige nu.
- Mor! Det vil du ikke bryde dig om. - Det kan du fandeme tro, jeg vil.
- Er det dig, Carl? - Nej, det er Mark.
Hyggeligt at møde dig.
- Det er fuldstændig uacceptabelt. - Jeg er 17. Det er lovligt.
Lovligt er ikke lig med anstændigt.
- Er alt i orden, mrs. Goodfellow? - Alt er i skønneste orden.
- Var det Hollys stemme, jeg hørte? - Holly? Nej.
Godmorgen, mrs. Parker.
Godmorgen.
- Du er intelligent. - Har kloge piger ikke drifter?
- Kloge piger kan styre dem. - Det kan jeg også.
Før i tiden var vi rigtig gode venner.
Nu er du altid sur på mig.
Det er nok, fordi du altid er en latterlig, led møgsæk.
Hvor ser I søde ud. Godmorgen.
Problemet med søen er det, vi frygtede.
Jeg har talt med fyrene fra vandforsyningen. Det er alger.
Det kan være en af to eller tre forskellige typer.
Nogle af dem er giftige. De er bekymrede for grundvandsspejlet...
De siger, det bliver værre, hvis vi ikke gør noget ved det.
Det er der så meget, der gør.
- De vender tilbage med detaljerne. - Detaljer kan være djævelske, far.
- Skal vi bruge det ord om søndagen? - Hvilket ord? "Far"?
- Nå... - Hvor skal du nu hen?
- Jeg skal arbejde. - Du har lige været på arbejde.
Jeg skal forfatte en tale til den kongres. "Guds uransagelige veje".
Og det er alt, hvad jeg har klar: titlen.
Der kan du selv se. Du er en led møgsæk over for ham.
Og jeg ved hvorfor. Du får ikke noget.
Derfor er du sur på mig og Mark.
I campingvognen foran huset på en søndag.
- Måske var det derfor. - Det tror jeg ikke.
- Jamen du har vel ret. - Det har jeg for det meste.
- Vil du have noget af mig? - Hvor længe har du siddet der?
Holly siger jo, du ikke får noget. Vil du ikke have noget af mig?
Petey, det er vældig sødt af dig... men det går ikke.
Vi må se i øjnene, at jeg ikke duer til det her.
Du skal bare have justeret din teknik. En lille Lance-behandling.
Men det er en helt anden historie. Godt, Gloria...
Jeg har fortalt dig, at svinget er det vigtigste, ikke?
Jeg har aldrig haft et godt sving.
Jeg er sikker på, at du kan svinge rigtig godt.
Tag et godt greb om skaftet. Blidt, men beslutsomt.
Spred benene. Lidt mere.
Så bøjer du dig langsomt ind over bolden.
Så bøjer du i knæene.
- Føles det godt? - Ja, det er helt fint.
Hold blikket rettet mod bolden. Så skal jeg nok tage mig af hullet.
Det gik da meget godt.
Bolden endte i roughen, men det føles godt, ikke?
En til?
- Mrs. Parker spurgte efter dig igen. - Sikke en overraskelse.
- Jeg løber tør for undskyldninger. - Så lad være med at undskylde.
Gå ned og slå den skide hund ihjel!
Så skal jeg komme i kirke en hel måned.
Var det en brystholder, Holly havde slængt over skulderen i morges?
Du er en halv dag bagefter.
Og nu til dags siger man "bh".
Hvorfor havde hun slængt den over skulderen?
Hun var i gang med at vaske tøj.
Mr. Brown?
Det er mrs. Goodfellow. Det drejer sig om din hund.
- Du vækkede mig. - Din hund vækkede mig.
- Hvad siger du? - Din hund vækkede mig!
- Han har fundet sin stemme. - Ja.
Jeg tænkte på, om vi ikke kunne få ham indenfor om natten.
Har du husket madpakken? Og gymnastik tøjet?
- Far henter dig i dag. - Far glemmer det altid!
I morgen kommer den ny hushjælp. Hun får løn for ikke at glemme dig.
- Skulle du ikke tage bussen i år? - Til næste år.
Det sagde du også sidste år. Hav en god dag. Hej hej.
- Af banen! - Fjern dig!
Vi ses, Goodfellow.
Mit snørebånd er gået op.
- Fortæl om dengang, du var lille. - Du kan det jo udenad.
Okay da.
Da jeg var en lille pige, boede jeg i et stort, uhyggeligt hus.
- Sammen med de sorte damer. - De gik i sort. De var nonner.
- De fleste var irske og onde. - Og du var forældreled.
Nej, jeg var forældreløs. Det hedder forældreløs, skat.
- Smut så. Hav en god dag. - Mind far om at huske mig.
Er hun allerede kommet? Hushjælpen?
Nej, kun hendes bagage.
Den kom, mens du var væk. Det er en smuk gammel sag, ikke?
Nå nå... der kan man bare se. Grace.
- Tror du, det er et tegn? - Jeg tror, det er en kuffert.
I de bøger, jeg læste som dreng, var der altid sådan en stor kuffert.
- Fuld af skatte. - Husk nu at hente Petey, ikke?
- Jeg kan ikke i eftermiddag. - Okay. Jeg skriver det ned.
Jeg skal med mrs. Appleby på planteskolen.
Hvor er nu min kuglepen?
Det må jeg nok sige.
Hvor har du gjort det hyggeligt. Grace bliver meget glad.
Vidste du, at Lillian og Brian har elsket -
- i hvert eneste værelse i huset?
- Deres hus er også mindre. - Men de var raden rundt to gange.
- Jeg er allerede sent på den. - En halv time gør ingen forskel.
Hvis du tager den der af, er du bare en mand, Walter Goodfellow.
Glem nu ikke Petey.
Gud, ja. Jeg tror nok, jeg skrev det ned.
Er der nogen hjemme?
Petey?
Walter?
Har du hilst på Bob og Ted? Vi står og taler om algerne.
Walter, hvor er Petey?
Åh gud. Det er jeg ked af. Mrs. Calloway ringede.
- Hun var ved at miste troen. - Det kender jeg sgu godt.
- Det er Gud-drengen. - På ham!
- Nej, lad være. - Hold kæft!
- Det behøver I ikke! - Skal jeg skubbe ham?
Vil du skubbes ned? Jeg tæller til tre. Tre.
Vi ses i morgen tidlig.
Jamen du godeste, ligger du der?
Ræk mig din hånd, så hjælper jeg dig op. Du ligger vist ikke godt.
- Ingen aner, hvor han er. - Jeg forstår ikke...
Der er han!
Hvem fanden er det?
Hvad laver du med min søn?
Kom. Skynd dig.
- Du må være Gloria. - Sæt dig ind i bilen.
Jeg tror, der er sket en lille misforståelse.
Ja, det kan du lige bande på.
Grace Hawkins. Du er Grace Hawkins?
Miss Hawkins, velkommen til Little Wallop.
Jeg beklager det lige før, miss Hawking.
Det skal du ikke tænke på. Det var fornuftigt.
Jeg kunne have været hvem som helst. Kald mig endelig Grace.
Må jeg præsentere Dem for vores nye hushjælp Grace Hawkins?
Mrs. Parker er formand... leder af blomsterudsmykningsudvalget.
Det var det, jeg ville tale om.
Vi skal tale om det, men Grace er bogstavelig talt lige ankommet.
Vi må hellere gå ind. Det tager evigheder.
I al min tid, hele 43 år...
Jeg er opmærksom på problemet.
Hvor er det dog...
- Han er en ivrig lille fyr, hva'? - Jeg kalder det nu noget andet.
Jeg har luftet godt ud, men her er stadig lidt indelukket.
Nej, det er perfekt.
Det er helt, som jeg forestillede mig.
Det perfekte hjem til den perfekte familie.
- Så må vi håbe, de vil købe huset. - Humoristisk sans. Det kan jeg lide.
- Godt. For du får brug for den. - Og du kan blive ved.
- Hvordan får vi den ovenpå? - Det finder vi nok ud af.
- Hvad tror I, der er i den? - Jeg ved det ikke og spurgte ikke.
- Jeg vil bare vide, hvad der er i. - Minder, mit barn.
Minder fra et langt liv.
Og lidt tøj.
Du må være Holly. Du milde, hvor er du høj.
Det må være fra din fars side af familien.
- Det er David. - Hej.
Jamen dog.
Kvinderne i familien deler smag, hvad angår flotte mandfolk.
Holly, hjælper du overhovedet?
- Du godeste. - Drej skarpt mod venstre, skat.
- Pas nu på! - Undskyld. Døråbningen er smal.
Stil den foran sengen.
Så sætter vi den her. Det er fint. Pas på fingrene.
Jeg skal ikke forpasse lejligheden til at sige et par ord.
- Walter... - Bare et par ord, Gloria.
Herre, vi takker dig for denne dag.
Tak, fordi du har skænket os Grace, -
- som i dag er blevet indlemmet i familien, -
- og som vi håber bliver meget lykkelig her.
Vi takker også for Carl...
- Nej, Mark. - David.
Ham har vi faktisk også... først lige mødt...
...men han lader til at være en meget...
...rar ung mand.
- Amen. Hvem har lyst til te? - Vi skal videre.
Tak, Walter... jeg mener "pastor".
Det var da så lidt, Grace. Jeg mente hvert et ord.
Tak.
Du gør mig skør af begær.
- Nej, stop. Stop, stop, stop. - Nej.
Jeg kender et hotel fem minutter herfra.
- Ikke The Ship? - Kender du det?
Selvfølgelig. Og de kender mig. Jeg er præstens kone!
- De kender mig over hele egnen. - Skal vi ikke blive her?
- Skal første gang være i en bil? - Jeg vil bare have en første gang.
Kvinder på min alder gør det ikke i en bil. Det gør min datter sgu!
- Gør hun? - Rette tid og rette sted, Lance.
- Mexico, for eksempel? - Nemlig.
Og der rejser vi hen.
- Hvornår? - Snart. Det lover jeg.
Jeg trænger sådan til at komme væk. Bare et par uger.
Vi er der lige straks. Nøgne skal vi leve af kærlighedens frugt.
- Det varme sand. - Og kolde tequilaer.
Hot salsa.
- Musikken eller maden? - Nok lidt af begge dele.
For helvede da!
- Godnat. - Får jeg ikke et godnatkys?
Er du gal? De glor alle sammen. Mrs. Parker!
Årh, lad da være! Hun kan nok slet ikke se så langt.
Lad, som om du er en taxi, og kør. Kør så.
- Jeg ringer. - Hvad fanden har jeg gang i?
Jeg håber, du ved det, for jeg aner det ikke.
Hold da helt ferie.
Du må være Holly.
Vi ses næste gang, sveske.
I guder!
Kan vi ikke som i de gode, gamle dage nedkalde Guds vrede, -
- så det skide kræ falder død om? Så vil jeg måske lytte til dig igen.
- Undskyld. Forskrækkede jeg dig? - Nej nej. Er alt i orden?
Ja. Jeg ville bare takke dig. Tusind tak.
Ingen årsag. Det er mig, som bør takke dig.
- Godnat, søde. - Godnat.
- Min far var faktisk præst. - Er det rigtigt?
- Sikke et sammentræf. - Så jeg kender mønstret.
Walter hænger lidt fast i sine gamle mønstre.
- Overlad du ham til mig. - Det tror jeg, jeg vil gøre.
- Skal jeg lukke døren? - Ja tak.
- Godnat, søde. - Godnat.
Nej.
Clarence?
Hvor er den pokkers hund?
Så står vi op.
Du trængte nok til at sove længe. Morgenmaden er klar, når du er.
- Jeg har sovet helt igennem. - Dejligt til en afveksling.
Fantastisk.
- Grace, det er helt vidunderligt. - Tak, pastor. Her er brødet, skat.
Morgenmaden er dagens vigtigste måltid. Vidste du det?
Jeg tror nok, at mor forgæves forsøgte at lære mig det.
Godmorgen.
Og siden det er din store dag, har jeg givet dig lidt ekstra.
Det er ikke en stor dag. Det er for sjov.
- Kan jeg ikke få dig fra det? - Nej.
Det bliver den mest pinlige dag i mit liv. Igen.
- Det går til en god sag. - Det er stadig pinligt.
- Jeg tror, det bliver sjovt. - Hun er ny her. Hun bliver klogere.
- Undskyld. - Du var bare uheldig.
Jeg må varme op.
- Kom igen, pastor! - Du milde.
Jeg kan ikke tåle at se det.
Hvorfor se ham gøre sig selv til grin foran hele byen?
- Er det ikke nok med hver søndag? - Længere frem på banen!
- Han er en flot fyr, ikke? - Hvad?
Din mand.
Han er faktisk ganske sporty.
Jeg er tilbage om lidt.
Skal vi heppe på din far? Det kan måske hjælpe.
- Kom så, far! - Kom så, pastor!
Måske næste gang.
Undskyld. Jeg var optaget af at vinke.
Du godeste.
Undskyld. Det må I meget undskylde.
- Kom nu, pastor. - Bed Gud hjælpe dig.
Den var kun en lille smule i mål.
- Undskyld. Den strøg mellem benene. - Du skal stoppe bolden, pastor!
Undskyld.
- Kom du noget til? - Jeg har det fint.
- Den slog bare luften ud af mig. - Vi må få dig ud.
- Jeg er frisk nok til at fortsætte. - Nej. Tag en pause.
- Har du det godt, far? - Ja.
- Det var synd, pastor. - Tak, Grace. Jeg gjorde mit bedste.
- Har du lyst til en kop te? - Det lyder skønt, Grace.
- Vi henter en kop te til din far. - Tak.
Endelig har vi fået en ordentlig målmand.
Du havde bare ikke heldet med dig, pastor.
- Tak. - Det sker jo. Ikke?
Jo, det må man sige. Det skete jo lige nu.
Men det må jeg give dig, Walter...
...du tog det som en mand. Ingen tvivl om det.
Tak.
- Undskyld, kender vi... - Undskyld. Jeg hedder Lance.
Jeg mødes med din kone.
Jeg er hendes golftræner.
Nå, sådan. Hun tager golfen meget alvorligt.
Ja.
Hun kommer også altid til tiden.
Ja, hun er meget pålidelig. Meget.
Nå... det var hyggeligt, Walter.
I lige måde, Lance.
Forsøger du at gøre det så akavet som muligt?
Det var bare to fyre, der klarede verdenssituationen. Tag det roligt.
Du kan vel ikke bebrejde en mand, at han vil se sin konkurrent?
Det er ikke din konkurrent. Det er min mand.
Ved du hvad? Jeg har talt med fyren fra rejsebureauet.
- Hvad sagde han? Hvornår rejser vi? - Det hele er klaret.
- Værsgo, Petey. - Tak.
- Jeg viser vej, og så kan du køre. - Det kan jeg ikke.
- Jo jo, min forsikring dækker. - Jeg kan ikke køre bil.
Det er aldrig for sent at lære noget nyt. Godmorgen.
- Du har vel ikke set Clarence? - Nej. Beklager.
Det ligner ham ikke. Det ligner ham overhovedet ikke.
Nå da da.
Pyt med det. Det er længe siden, jeg har sovet så godt.
Oven over skyerne er himlen altid blå.
Hvor er du, din lille sjover? Clarence?
Flyt jer! Pil af!
Jeg skal ind og bestille en ny træningsdragt.
Skal jeg lige følge dig ind? Ville det være en god idé?
I Mexico er der endeløse strækninger...
...af funklende hvide sandstrande.
Så resten af livet skal vi bare...
...finde vores egen lille plet, vores helt egen private strand.
Bare dig og mig.
Og så vil jeg...
...smøre din krop ind i kokoscreme hver dag...
...og begynde ved tæerne...
...og slikke mig længere og længere op, helt op til din...
Det lyder da skønt. Hvornår tager vi af sted?
Satans.
- Hvordan havde han det? - Han var skrækslagen.
- Hallo? - Hvem fanden var det?
- Hej, Lillian. - Hvad?
- Jeg ringer senere. - Jeg har fundet det perfekte sted.
Det var Lillian. En gammel veninde.
Clarence? Hvor er du?
Engang brød vi ind hos drengene midt om natten -
- og dansede striptease for dem.
Det var endda de religion- og filosofistuderendes kollegium.
- Var det der, du mødte Walter? - Ja, det var.
Han var på overbygningen. Jeg var på første år. Han var...
...han var bare anderledes.
Det er han stadig. Der er ikke mange af hans slags.
Sæt en finger på her.
Hvorfor skal de partout miste deres humoristiske sans, når de finder Gud?
Hvad er dine planer for de næste par timer?
Lillian. Er det dig igen?
- Hvem er Lillian? - Hvor er du?
Jeg har fundet...
Det var Lillian. Jeg tager ind til byen og spiser frokost med hende.
- Hende vil jeg utrolig gerne møde. - Det kan vi da godt.
Jeg finder ud af noget.
- Hej hej. - Farvel.
Uransagelige er Guds veje.
Deraf talemåden "Guds veje er uransagelige".
Tag nu bare Job og alt det, der tilstødte ham.
Han spurgte Herren: "Hvorfor gør du alt dette mod mig?"
Og Gud kunne have forklaret det.
Men i stedet for sagde han bare: "Hav tillid til mig, Job."
Se, det er da uransageligt.
Gud?
Ja, Walter?
Hvordan synes du, det lyder?
For det første er det en stinkende dårlig titel.
Undskyld, men det kan jeg ikke give Gud ret i.
- Du godeste. Grace. - Hvis jeg må være så fri?
Jeg stod bare og øvede mig her før kongressen.
Den er meget... tankevækkende.
Tør og kedelig, mener du vist.
- Sådan er jeg hele vejen igennem. - Sludder og vrøvl.
Jeg er ikke den mest livlige person.
En smule alvorlig, måske.
Der rammer du hovedet på sømmet.
Pastor Goodfellow!
Jeg vil bare tale med Dem om...
- Miss Hawkins. - Mrs. Parker.
Er det mon muligt at tale med Dem under fire øjne?
Det drejer sig om blomsterudsmykningsudvalget.
Det har taget en slem drejning. Aldrig i mit lange liv har jeg...
Mrs. Parker...
...pastoren øver på sin prædiken.
Ja, jeg skal tale ved en kongres.
Jeg forstår.
Udmærket.
Farvel, mrs. Parker.
- Åh nej. Jeg håber ikke, at jeg... - Det gjorde De ikke.
Vorherre bevares, du er en travl mand. Det må folk jo forstå.
Ja.
Angående din prædiken.
Kan du lide vittigheder?
Vittigheder?
Gud er helt utroligt træt. Og han siger til Sankt Peter:
"Hør engang, Petey...
Jeg er fuldkommen udmattet. Jeg trænger virkelig til ferie.
Er der et sted, du kan anbefale?"
Sankt Peter tænker over det, og så siger han:
"Nu har jeg det. Hvad med månen?"
Og Gud svarer: "Nej, det tror jeg ikke. Ikke månen.
Der er ingen atmosfære."
- Det er sjovt. - Jeg er ikke færdig.
Så siger Gud: "Jeg har lyst til noget nyt."
Så siger Sankt Peter: "Hvad med Jorden?" Men Gud siger nej.
"Der var jeg for 2.000 år siden. Jeg mødte en sød jødisk pige, -
- og det taler de stadigvæk om."
Er det ikke et godt sted?
Hvor ser du godt ud.
Damerne først.
- Skønt, ikke? - Jo.
Og ved du hvad?
Billetterne er på vej.
Så sker det. Åh gud. Jeg skal...
- Vent. - Hvad er der?
Lad mig lige få tøjet af.
Hold da kæft, mand. Gode gud.
Træk det ud, træk det ud.
Ja, sådan. Gud i himlen! Du gør mig helt skør.
- Gud, nej. Hvad er det? - Hvad?
Det der.
- Det er min ynglekæp. - Jeg ved godt, hvad det er.
- Er briter ikke til den slags? - Nej.
Tænder du ikke på det?
Nej.
Har du ikke slukket for din mobil?
Hvad?
Hvem fanden taler jeg med?
- Det var en pige. - Jeg kender ingen piger.
Nu har jeg det. Jeg tager den bare af.
Nej, behold den på. Tag det hele på igen.
Det var nok for i dag.
religiøse vittigheder
Du godeste.
"Grin med Gud".
Nu har jeg da aldrig.
Er der noget i vejen?
Her er bare så stille, Grace.
Er det ikke dejligt?
- Hav en god eftermiddag. - I lige måde.
Skal du læse Bibelen i aften? Får din far dig til at bede aftenbøn?
- Hold mund. - Skal du bede til Jesus barnet?
- Så kan der ikke ske dig noget. - Lad mig være.
Løb du hen til bedste, dit skvat.
- Alt i orden? - Ja.
Jeg sad ved siden af ham og lavede prutte lyde.
Jeg fik vildt meget ballade.
Hvis nu du havde et trylleord, hvad ville det så være?
- Hvad er dit yndlings ord? - Mit yndlings ord?
- Broccoli. - Broccoli?
Ja, hvad ved jeg? Hvorfor ikke?
Bare rolig, Petey. Der sker ikke noget.
Luk øjnene.
Hold dem lukkede. Og sig så trylleordet.
- Broccoli. - Nu må du godt åbne dem igen.
Se, hvad der sker.
- Der er Gud-drengen. - Der sker ikke noget.
Du er færdig, Gud-dreng!
- Mine bremser virker ikke! - Jeg kan ikke stoppe!
- Du godeste. Hvem er det? - Det er Billy Martin.
Gode, gamle broccoli.
Skal vi have det til aften?
- Hej, mor. - Kan vi blive skilt?
Mel er bare så sensuelt.
I Himlen? Det tog mig tre måneder at finde en præst til brylluppet, -
- hvor lang tid vil det ikke tage at finde en advokat?
- Den var god. - Nå, er du kommet hjem? Det er Mark.
David.
Grant.
Den her er rigtig god. Holly, kom lige og hør den her.
Sæt dig ned.
En præst bliver standset for at køre for stærkt.
Betjenten kan lugte alkohol -
- og ser en tom flaske vin på gulvet, -
- og så siger han: "Har du drukket?"
Og så svarer præsten helt uskyldigt som...
...helt uskyldigt...
Og så svarer præsten, helt uskyldigt ligesom: "Kun vand, hr. betjent."
Betjenten ser ned på flasken og siger: "Det ligner ellers vin."
"Vin!" siger præsten forfærdet.
"Gode gud, han har gjort det igen."
- Den er sjov. - Ja, den er faktisk ret sjov, ikke?
Mor! Mor! Billy Martin jagtede mig, men Grace var der, -
- og jeg sagde bare "broccoli", og nu er han død!
- Nå, du er nok flittig i køkkenet. - Grace, det er Grant.
Er det fastelavn?
Vittigheder, Grace. Masser.
Bravo.
Billy Martin er død!
- Er det ikke hyggeligt? - Må jeg lige tale med dig?
- Er Billy Martin død? - Nej, bevar mig vel.
Han er vist bare bevidstløs.
Men sig det ikke til Petey. Han er så jublende glad.
- Grace, vil du kigge på tærten? - Selvfølgelig.
Jeg nossede i det.
Jeg synes altså ikke, at hun skulle tale så grimt.
Jeg skal lige være med.
Min søn er sluppet for sine plageånder, -
- min mand er blevet komiker, -
- og min nymfoman-datter er gået til kødgryderne.
Hvad er det, her sker?
Undskyld. Det er jeg meget ked af.
- Vækkede jeg dig? - Nej, slet ikke.
- Afbrød jeg dig og Walter i noget? - Nej, gid det var så vel.
- Godnat. - Godnat.
Det hænder, at mænd kommer lidt på afveje.
Walter er det sødeste menneske, men han er lidt...
...langsom i optrækket, som mænd nu er.
Jeg er sikker på, han finder hjem til dig til sidst.
Har du også selv været gift?
Ja, engang for længe siden.
Kom han også på afveje?
Han blev hjulpet godt på vej af en anden kvinde.
Hun fik ham til fuldstændig at tabe hovedet.
Har du et par minutter?
Sæt dig ned. Der er noget, jeg vil vise dig.
Her er de.
- Det er mig, da jeg var seks år. - Hvor var du sød.
- Jeg var et energibundt. - Var?
Her er han. Det er ham.
Hvad hed han?
Arthur.
Han ser elegant ud.
Jeg kunne aldrig stå for en flot fyr.
Jeg var også meget ung. Alt for ung.
Og så...
...fiflede han.
Og det var det.
Walter fifler efterhånden kun med Gud.
Så kommer han tilbage til dig.
Gud ville aldrig stå i vejen for en så smuk ung kvinde.
Finder du tilbage til mig?
Kunne du det?
Clarence? Er det dig?
Åh gud! Clarence.
SAVNET DUSØR GIVES
- Tror du, han har fundet kræet? - Gamle mr. Brown er på ferie.
Er han det? Hvorhenne?
Han skulle vist down under.
Nå, men...
...jeg har været vågen hver nat og har grublet over, -
- at hvis vi kun får én chance for at finde lykken her i livet, -
- så skal ingen dø uden at have fundet den.
- Jeg er ikke alene. - Hva'?
Jeg er ikke alene.
Nå, men jeg talte med fyren fra rejsebureauet, -
- og Mexico er på plads.
Og jeg har en dato.
- I morgen. - Hvad for noget?
- Jeg sagde jo, jeg var hurtig. - For hurtig. Få det ændret.
- Billetterne er bestilt. - Så få dem ændret.
- Skat, de er jo bestilt. - Kan du ikke få dem ændret?
Gloria, det er vores store drøm, som går i opfyldelse.
- Og hotellet? - Det er perfekt.
På stranden, ligesom du sagde?
- Selvfølgelig. Altså gåafstand... - De bedste hoteller er på stranden.
Det er tusind gange bedre end et hotel.
For fanden da, det er en timeshare-lejlighed.
- Sådan. - Det er Lance, min golftræner.
Det er Grace, vores hushjælp.
En fornøjelse, Grace. Gloria har fortalt mig alt om dig.
- Du er amerikaner. - Ja.
Er det så tydeligt?
- Jeg vil da endelig ikke forstyrre. - Undskyld.
Vi talte bare om, hvornår vi skal træne næste gang... golf.
- Ikke også, Lance? - Jo, vores træningsprogram.
Det taler vi om senere, ikke?
Jeg har egentlig brug for at få det på plads nu.
- Kan det ikke vente? - Aftalen er bekræftet.
Jeg har visse bekymringer.
Hvilken slags bekymringer?
Jeg vil bare sikre mig, at vi har det rette udstyr. At sættet passer.
Jeg tror ikke, vi har det rette jern.
Nu er det jo mig, du sidder og taler med.
Du skal ikke bekymre dig om jernet.
Ja eller nej, Gloria?
Ja.
Okay... godt.
Det var hyggeligt at møde dig, Lance.
Det var en fornøjelse, Grace.
Skal vi sige klokken fem? På stedet?
- Det sædvanlige sted? - Okay.
Så må de damer nyde frokosten.
- Han har et forrygende sving. - Har han det?
Jeg var der for 2.000 år siden og mødte en sød jødisk pige, -
- og det taler de stadigvæk om.
Men spøg til side, det er jo sandt.
Der er gået 2.000 år, og vi taler stadigvæk om det.
Og det skyldes, at det er noget, det er værd at tale om.
De her vittigheder... De gør talen mere levende. Det gør de godt nok.
Glimrende. Du gør det virkelig godt, pastor.
Tak.
Har du tænkt over sex?
- Sex? - Ja.
Til kongressen, eller...
Bibelen er fuld af sex. Har du ikke bemærket det?
Bibelen?
Salomos højsang, for eksempel.
Det er en lidenskabelig kærlighedserklæring -
- fra en troende mand til Gud.
Nej. Det er om sex.
Javel ja.
Læs det igen, pastor.
Så laver jeg en kop te til dig.
"Ville han blot give mig kys af sin mund!
Din elskov er dejligere end vin."
"Hans frugt var sød for min gane."
"Hans venstre hånd er under mit hoved, -
- hans højre omfavner mig."
"Hvor er du smuk, min kæreste.
Hvor er du smuk."
"Dine læber er som en skarlagenrød snor".
"Dine øjne bag sløret er som duer."
"Din mund er yndig."
"Dine bryster er som hjortekalve ...der græsser blandt liljerne."
"Din navle er en rund skål, -
- der ikke skal mangle krydret vin."
"Din mave er en hvededynge, -
- indhegnet af liljer."
"Dine bryster skal være som vinstokkens klaser."
"Din gane som den dejligste vin."
"Luk op for mig, min due."
"Mit hår er fuldt af nattens dråber."
"Kom, min elskede."
"Lad os se, om vinstokken har sat skud, -
- om blomsterne har åbnet sig, -
- om granatæblerne blomstrer."
Så er det showtime.
Kom så. Kom hen til onkel Lance.
Nej, du må ikke gå. Kom tilbage.
Ja, sådan.
Åh gud, de er jo som små, fine rosenblade.
Bingo.
- Du er en heldig kartoffel, Lance. - Godaften.
Godaften. Kan jeg hjælpe med noget?
- Grace, ikke? - Jo.
Du har vel ikke set min pung? Jeg har vist tabt den her...
Jeg har min kuglepen. Jeg har min tale.
- Og jeg er nervøs. - Du klarer det flot.
- Jeg er hos dig i tankerne. - Godt.
Gudfader! Gider I lige styre jer?
- Hej hej. - Farvel, far.
Hav det godt, Petey. Farvel, skat.
Har du glemt noget, skat?
- Har du set mr. Brown for nylig? - Nej, han er i Australien.
- Jeg håber, kongressen går godt. - Tak, Grace.
Farvel, alle sammen.
Pastor Goodfellow!
- Pastor Goodfellow... - Goddag, mrs. Parker.
Angående blomsterudsmykningsudvalget...
Det vil jeg med glæde tale med Dem om, når jeg er hjemme igen.
Nå, sådan.
Jeg bemærkede, at jeres hushjælp havde et værre mas med -
- sin bil i går nat.
Sin bil?
Det er ikke Graces bil.
Jeg har ellers tit set den her.
Først troede jeg, det var en taxa.
Det er aldrig let at sige farvel. Men det er jo ikke for altid.
Hallo? Det er mig.
Klokken er over fem, og jeg er her, men det er du ikke.
Ironisk nok. Jeg kom kun for at sige, at jeg ikke tager med.
Men du kom mig i forkøbet.
Måske er du der allerede med en af de piger, du ikke kender.
Hav et godt liv, Lance.
Før reklamepausen talte vi om prøveløsladte mordere.
Nå, der er du.
Vi spiser klokken otte.
- Nå, han kom ikke? - Hvad?
Din amerikaner.
Din golftræner. Til jeres træning.
Nej, det gjorde han ikke. Han er syg.
Han aflyste.
Og nu til kvinden, som går under navnet kuffertmorderen.
- Rosemary Jones. - Hvor skal jeg begynde?
Det er en sort dag i et sørgeligt samfund, -
- når kuffertmorderen bliver løsladt.
Vi har nogle billeder af kuffertmorderen.
Man fandt hendes mand og elskerinden parteret i en kuffert.
Hun blev løsladt for en måned siden.
Man mente ikke længere, hun var til fare for offentligheden.
Mor, du skal se det her.
Hun er skoleeksemplet på en psykopat!
Prøveløsladelsesnævnet mener, hun har ændret sig.
Men nu går hun frit rundt blandt os andre.
Mener du, at hun går rundt og begår nye forbrydelser?
Det skulle ikke undre mig.
Dejligt med en ophedet debat. Nu vil vi høre din mening.
Åh gud.
"Guds uransagelige veje". Det er en god titel.
- Synes du? - Jeg kan rigtig godt lide den.
- Tak. - Den falder også i god jord hos dem.
- Jeg ser altså efter. - Sådan skal vi ikke gribe det an.
- Holly! - Har du kigget i den?
Nej.
Vent lidt.
Gloria?
Holly? Er I ovenpå?
Pis!
Er her nogen?
Er I herinde?
Hvor kan de dog være?
- Vil du ikke nok tage den, Lance? - Hvem er Lance?
Hvor er den...
Nå, her er den.
Hvordan var det nu? "Mistet opkald". Tryk på... den grønne.
Hallo?
Det er Grace. Kunne du tænke dig at komme ud fra dit skjul under sengen?
Kommer nu.
Dejligt at se så mange nye ansigter. Mange kommer langvejs fra.
Og mange gamle venner. Hej, Morgan. Det var en flot kamp, hva'?
Og nu til den mere formelle del. Vores åbningstale.
Det er mig en glæde at præsentere pastor Walter Goodfellow -
- fra Little Wallop sogn.
Godaften.
Godaften... mine herrer...
Mine damer og herrer.
Det er mig en ære...
...at få lov til at holde åbningstalen...
...ved denne kongres.
Jeg vil tale ud fra emnet "Luds uransagelige veje".
"Guds uransagelige veje."
Undskyld. Lud er sikkert også usandsynligt uransageligt...
...men det er nu engang Guds uransagelige veje, jeg vil tale om.
Luden må vente, til den får sin egen kongres.
Nå... "Guds uransagelige veje".
Jeg er frygtelig glad for, at vi kan tage den her snak.
Hvad har du gjort ved Lance, Rosemary?
Jeg vil hellere kaldes Rosie. Det vækker barndomsminder.
Hvad har du gjort ved Lance, Rosie?
Hvem fanden er Lance?
Ja... det er jo spørgsmålet.
Ser I, Lance...
Lance kunne godt lide at lave film.
Kan du finde ud af det her apparat?
Så er det showtime.
Kom hen til onkel Lance.
Hvem fanden er han? Jeg slår ham ihjel!
Det behøver du ikke, skat.
Åh gud. De er jo som små, fine rosenblade.
Han var ikke typen, du ville være blevet lykkelig med.
Nu skal du ikke skifte emne. Der er en død mand i din kuffert!
Nej, han ligger ikke i min kuffert. Han ligger i sin bil.
Og det var jo ikke bare en hvilken som helst mand.
Det var din elsker.
Din elsker?
Du må forstå, at din mor har været dybt ulykkelig.
Og ensom. Din far er jo en travl mand, -
- og så kommer der en flot amerikaner med accent og et godt sving.
Bestemt ikke en type, som jeg kan bifalde.
Du kan ikke gå rundt og myrde folk, du ikke bifalder.
Det sagde lægerne også altid. Det var vores evige stridspunkt.
Men jeg kunne jo se, at din affære ødelagde familien.
Så kan jeg ikke bare sidde med hænderne i skødet.
- Jo. For det angår ikke dig! - Det gør det i allerhøjeste grad!
Det er det mindste, en mor kan gøre for sin da...
...sin datter.
Det er så en anden sag, vi skal have en lille snak om.
De sendte mig et billede i ny og næ. Nonnerne.
Her er et af din mor, da hun var på din alder.
Hvor var du smuk, mor.
Glemmer vi ikke den lille detalje med ligene?
Hvorfra ved du, at der er flere lig?
Hvilke lig?
- Nå, det vidste du ikke. - Hvilke flere lig?
Det er bare mr. Browns hund.
Og mr. Brown.
Har du også slået dem ihjel?
Jeg gjorde det for din skyld, min egen.
Min mor...
Jeg har ventet så længe på, at du skulle kalde mig for mor.
Hvad gør vi nu?
Når jeg bliver spurgt:
"Hvorfor besvarer præster altid spørgsmål med et nyt spørgsmål?", -
- svarer jeg: "Hvorfor ikke?"
Men det, som i sidste ende er sagens kerne, -
- er, hvordan vi håndterer de problemer, som vi står over for.
Af og til er det et spørgsmål om at handle.
At træffe beslutninger, involvere andre, finde en løsning...
...og sørge for, den bliver implementeret.
Men til tider handler det om noget mindre håndgribeligt.
Nogle gange er det eneste, der kræves, en lille smule...
...nåde.
En smule af Guds nådegave...
...og så virker det, som om alle vores problemer forsvinder.
Skal vi så afkræve Herren en forklaring?
Betvivle hans metoder?
Eller skal vi bare... nyde alle fordelene?
Jeg tror ikke, Gud ønsker, at vi stiller for mange spørgsmål.
Esajas' bog, kapitel 55, vers 8:
"Jeres veje er ikke mine veje."
Jeg tror dybest set, at det, der menes, er...
"Jeg er uransagelig, venner."
"Lær at leve med det."
Mange tak. Tak.
Det klarer jeg ikke.
Tag det roligt. Jeg har ikke skåret ham op på barbarisk vis.
Hvor skal du hen?
- Jeg gør det ikke. - Jeg kan ikke køre bil.
Jeg har ikke fået kørekort endnu.
Under de her omstændigheder kan du nok godt se bort fra reglerne.
Vent, Grace.
- Hvem er det? - Mrs. Parker.
Så må jeg vel bare bruge søen igen.
Igen?
Jeg vil ikke vide noget. Jeg går ind, og så gør du det, der skal gøres.
Og jeg troede, det var slemt at være forældreløs.
Åh gud! Han er jo stiv som et bræt.
- Holly, behøver du at se på? - Jeg har aldrig set sådan noget før.
Åh gud.
Åh gud, det er...
Det er ikke rimeligt.
Andre døtre får lov til at planlægge bryllupper, -
- bage kager og gå på indkøb med deres mødre.
- Men jeg skal skaffe lig af vejen. - Jeg kunne sige det samme.
Skal jeg sætte vand over?
Mænd har alle dage været Jones-kvindernes akilleshæl.
Du må være forsigtig med, hvem du tager med hjem.
Den vilde type er tiltrækkende nu, men du er ved at begå samme fejl.
Skulle jeg måske hellere finde en kæreste, der var som far?
- Ja, det synes du. - Din far fejler ikke noget.
Godt nok var du led over for ham, men jeg troede, du elskede ham.
Jeg elsker ham.
Hvad med lansespidderen?
Jeg går ud fra, at far ikke ved noget om ham?
Jeg synes ikke, han skal have det at vide.
Han skal ikke vide noget som helst.
- Vel, Grace? - Tand for tunge.
Nå, du er vågen. Jeg kommer med lidt te.
- Mrs. Parker... - Ja?
Tror du, hun så noget i går nat?
Nej. Hvorfor?
Hun er på vej herover.
Det betyder ikke nødvendigvis, hun har set noget.
- Hvad taler I om? - Mrs. Parker så os måske i går nat.
- Hun så ikke noget. - Så hun jer i går nat?!
- Nej. - Måske.
- Åh gud. - Jeg tager mig af hende.
Nej, du gør ikke. Du bliver her. Du har taget dig af rigeligt.
- Åh gud. - Bare rolig.
- Vækkede jeg Dem? - Ja, det gjorde De faktisk.
Jeg håbede, Deres mand var hjemme. Jeg er nødt til at tale med ham.
Han er ikke hjemme. Hans kongres varer tre dage.
Det drejer sig om...
Det drejer sig om blomsterudsmykningsudvalget.
Det må De tale med ham om.
Cynthia Martin har gjort sit bedste for at underminere min ledelse.
Jeg tror, hun planlægger et kup.
- Et kup? - Ja, bag min ryg.
Hvis De ikke har noget imod det... Jeg trænger til at sidde ned.
Bag min ryg. Ja, og bag pastorens ryg.
Det er skændigt.
Jeg vil endda gå så langt som til at sige, at det er umoralsk.
Og med den viden, jeg besidder, kan jeg ikke sidde det overhørig.
Pis, Grace! Hun ved det.
Og når pastoren finder ud af det, bliver han ganske enkelt forfærdet.
- Jeg vil sige det til ham. - Nej, Grace!
Uanset hvor meget uro, det vil skabe, må det frem i lyset.
Walter tager bestemt en snak med Cynthia Martin.
Men det er jo ikke bare mrs. Martin. Det er det, der er problemet.
De har alle sammen deres luskede skjulte dagsordener.
I mine 60 år i udvalget har jeg aldrig været ude for noget lignende.
Og så med mit helbred. Det går ud over mit dårlige hjerte.
Jeg ville ønske, det ikke var kommet så vidt, men det er det.
Deres mand skal have det at vide.
- Så er det nok, mrs. Parker. - Hvad i alverden laver du?
- Familien skal ikke splittes ad. - Hun vil sige det til far.
Ja, det om blomsterudsmykningsudvalget.
Det handler ikke om noget som helst andet...
- Mrs. Parker? - Du godeste.
- Mrs. Parker, kan De høre mig? - Pis. Er hun?
Ja, det er hun vist.
Åh gud! Åh gud! Åh gud!
Hun sagde jo, hun havde dårligt hjerte.
Det ville du også have, hvis du blev overfaldet med en stegepande.
Det var en misforståelse.
- Det kan ikke blive ved, mor. - Jeg forstår godt, du er vred.
Der er et lig i min sø og et i min stue!
- Nej, tre lig i søen. Du glemmer... - Nej, jeg vil ikke vide det.
Det er gået for vidt. Jeg mener det.
Jeg forstår.
Der er jo ikke nogen, der vil savne hende.
Mor... far er kommet hjem.
Er her nogen?
Sådan.
- Hej, skat. - Hej, far.
Jeg har haft den mest fantastiske... Det var den mest fantastiske kongres.
- Hej. Har De det godt, mrs. Parker? - Hun har det fint.
Skat! Jeg troede, det var tre dage.
- Det var det også... - Hvor er det skønt at se dig.
- Nu må du fortælle mig det hele. - Jeg holdt min prædiken...
- Hvordan gik det? - Godt. Jeg fik dem til at grine.
Men det mest utrolige var det, der skete bagefter.
Alle roste mig. Stiftsrådet, mine kolleger.
Og det ville jo normalt være... Men ved du, hvad jeg tænkte?
- "Hvad laver jeg her?" - Du har altid været en filosof.
Når det, der betyder mest for mig...
...er derhjemme.
Åh, min skat.
Nå...
...men de elskede altså i hvert eneste værelse?
Lillian og Brian.
- Og var raden rundt to gange. - To gange.
Der er vist noget, vi må have indhentet.
- Nej. Jeg må se til mrs. Parker. - Gud, ja. Har du brug for mig?
Nej, det er om blomsterudsmykningsudvalget.
Det udvalg bliver hendes død.
Mrs. Parkers pludselige bortgang kom som et stort chok for os alle.
Men som vi alle ved...
...er Guds veje uransagelige.
Det minder mig om en åbningstale, som jeg holdt for nylig, -
- og som mrs. Parker ville have bifaldt.
- Fremragende prædiken, pastor. - Tak, mr. Antrobus.
- Tak. Farvel. - Den var altså virkelig god.
- Pastor Goodfellow... - Mrs. Martin.
Kan vi tage en snak om blomsterudsmykningsudvalget?
Nej. Måske i næste uge. Jeg skal nok sige til.
Udmærket.
Hvem er det?
- Det er mig. - Kom bare ind.
Det er nok bedst sådan. Synes du ikke det?
Kæreste Gloria.
Det var en flig af himlen for mig endelig at møde dig.
Du har gjort en skør gammel kone til en lykkelig, skør gammel kone.
Jeg vil savne dig og din dejlige familie.
Og jeg vil komme og besøge jer. Intet kan holde mig væk.
Kærlige hilsener til jer alle.
Mor.
Kære mor. Hvor lang tid er der gået? To måneder? Tre? Fire?
Vi taler stadig om dig hele tiden.
Vi glæder os til dit besøg og har planlagt en masse.
Nå, hvad er der så sket her i Little Wallop?
Holly har fået en sød, ny kæreste.
Og jeg skulle hilse og sige, at du ville bifalde ham.
Jeg tror, han får hende til at falde til ro.
Petey klarer sig godt og er blevet en selvsikker ung mand.
En englænder, en irer, en skotte, -
- en præst og en rabbiner gik ind på en bar, -
- og bartenderen ser dem og spørger: "Er det en vittighed?"
Walter er som forandret.
Jeg vil gå så vidt som til at sige, at vores liv her er perfekt.
Så er vi under eventuelt, punkt 3a: alteret.
Jeg støtter ham i alt, -
- og han gør det samme for mig.
Mrs. Parker mente ikke, at der blev gjort nok -
- ved denne del af gelænderet, -
- men at gelænderet foran fik for meget opmærksomhed.
Når du læser dette, er du begyndt på dit nye job. Held og lykke.
Noget siger mig, at du nok skal klare dig.
Vi er kommet personligt for at tale med Dem om...
...foruroligende udvikling.
- Kan jeg være til hjælp? - Vi har ikke gode nyheder.
Ja, det er jo ikke så... Skat, kan du huske Bob og Ted?
Det var desværre, som vi frygtede.
- Med søen. Algerne. - Blågrønne alger.
Det er tilsyneladende temmelig alvorligt.
- Det er meget alvorligt. - Så vi diskuterer, hvad vi kan gøre.
Som jeg forklarede pastoren, ligger jeres sø i grundvandsspejlet.
Så algerne kan ikke kun skade jer, men hele byen.
De blågrønne alger er de allerværste.
Så der er faktisk kun ét at gøre.
Ja, som han siger, så er der kun ét at gøre.
- Og det er? - Dræn søen.
Dræne den?
Skal jeg ikke sætte vand over?
Mellem os sagt har vi det rigtig, rigtig godt.
Ingen dramaer eller kriser, livet går bare sin vante gang.
Der er dog problemer med søen. Nu siger de, den skal drænes.
Det er jo lidt bøvlet. Men vi finder nok på noget.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2006